Елзе Ласкер-Шюлер
Моята безмълвна песен

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Сърцето ми — тягостно време,

Което безшумно изтича.

Майка ми имаше златни криле,

Които света не откриха.

Слушайте, дири ме майка ми,

Ясни са нейните пръсти, нозете й — странстващи блянове.

Сладостни бури със синкави повеи

Ще топлят моите сънища

Винаги в нощите,

Чиито дни ще ми носят на моята майка короната.

А от луната ще пия безмълвното вино,

Когато нощта ще пристига самотна.

Моите песни донесоха тук синевата на лятото

И се завърнаха мрачни в дома си.

— Подиграхте се с моите устни,

А разговаряте с тях. —

Все пак посегнах към вашите длани,

Че е дете любовта ми, жадуваше да поиграе.

И аз заприличах на вас,

Понеже копнеех за хората.

Така обеднях

От вашето просяшко благодеяние.

И морето сега ще оплаква

Сам Бог.

Аз съм за вас йероглифът,

Който стои зад творението.

А пък очите ми

Венец са на времето;

Техният зрак ще целува предела на Бог.

1911

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.